Малките Зондски острови (на индонезийски: Kepulauan Nusa Tenggara) са група острови в южната и югоизточната част на Малайския архипелаг в Югоизточна Азия.
Заедно с Големите Зондски острови образуват Зондския архипелаг.
Малки Зондски острови Kepulauan Nusa Tenggara | |
![]() | |
![]() | |
Местоположение | Зондски острови, Югоизточна Азия |
---|---|
Площ | 87 000 km² |
Население | 14 000 000 души 161 души/km² |
Най-висока точка | 3726 m н.в. |
Малки Зондски острови в Общомедия |
Групата обхваща островите на изток от Ява, които се редуват в тази посока като броеница. Най-големият по площ от Малките Зондски острови е Тимор (30 975 km2).
Малките Зондски острови са съставени от шест по-големи и многобройни по-малки острови, разположени на изток от Ява. Общата им площ е 87 хил. km2, а населението им е около 14 милиона души към 2010 г. Най-големите острови (от запад на изток) са: Бали, Ломбок, Сумбава, Флорес и Тимор. На юг от Флорес е разположен остров Сумба.
Между Бали и Ломбок се намира линията Уолъс, която обозначава биогеографската граница между Азия и Австралия. Остров Комодо е известен с комондските си варани, които са най-големите представители на разреда люспести. На остров Флорес са открити останките на вид човек с нисък ръст, който е наименуван в чест на острова – Флоренски човек.
Островната група има планински релеф. Най-високата точка на архипелага е вулканът Ринджани на остров Ламбок (3726 m). Вулканизмът на островната дъга е създаден вследствие на зона на субдукция по дължина на Яванската падина в Яванско море.
Северните острови (Бали, Ломбок, Сумбава, Флорес, Ветар) имат вулканичен произход и са образувани през плиоцен, преди около 15 милиона години, в резултат на сблъскване на Индо-Австралийската плоча и Евразийската плоча. Южните острови (Сумба, Тимор) нямат вулканичен произход и принадлежат към Индо-Австралийската плоча. Геологията и екологията на северните острови имат сходна история, процеси и характеристики с южната част на Молукските острови, които представляват продължението на същата островна дъга на изток.
Повечето от територията на Малките Зондски острови е владение на Индонезия. В източната част на остров Тимор е разположена държавата Източен Тимор.
Селското стопанство на островите е заето основно в производството на ориз и кафе. Съществуват находища на петрол и залежи на желязо, манган и мед.
Малките Зондски острови се различават от Големите Зондски острови по това, че са съставени от много малки острови, понякога разделяни от дълбоки океански падини. Придвижването на флората и фауната между островите е ограничено, което е довело до еволюцията на много местни видове и ендемити. Азиатските видове преобладават.
Островите се отличават с най-сухия климат в Индонезия. Това е довело до образуването повече на сухи гори, отколкото на влажни гори. Все пак, повече от половината от първоначалната растителност на островите е премахната за засаждане на ориз и други култури, както и за построяването на селища. Единствено остров Сумбава все още притежава голяма площ от незасегната естествена гора.
This article uses material from the Wikipedia Български article Малки Зондски острови, which is released under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 license ("CC BY-SA 3.0"); additional terms may apply (view authors). Съдържанието е достъпно под условията на лиценза CC BY-SA 4.0, освен ако не е посочено друго. Images, videos and audio are available under their respective licenses.
®Wikipedia is a registered trademark of the Wiki Foundation, Inc. Wiki Български (DUHOCTRUNGQUOC.VN) is an independent company and has no affiliation with Wiki Foundation.