Slovēnija (slovēņu: Slovenija), oficiāli Slovēnijas Republika (Republika Slovenija), ir valsts Centrāleiropas dienvidu daļā.
Tā robežojas ar Austriju ziemeļos, Ungāriju ziemeļaustrumos, Horvātiju austrumos un dienvidos, kā arī ar Itāliju rietumos. Tās teritoriju dienvidrietumos apskalo Adrijas jūra. Lielāko daļu valsts ziemeļu teritorijas aizņem Alpi. Slovēnijas kopējā platība ir 20 273 km2, valstī dzīvo aptuveni 2 miljoni iedzīvotāju. Galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Ļubļana.
Slovēnijas Republika Republika Slovenija | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
| ||||||
Himna: Zdravljica | ||||||
![]() Slovēnija (tumši zaļā krāsā) Eiropas Savienība (gaiši zaļā krāsā) | ||||||
Galvaspilsēta (un lielākā pilsēta) | Ļubļana 46°03′N 14°30′E / 46.050°N 14.500°E | |||||
Valsts valodas | slovēņu valoda2 | |||||
Reģionālās valodas | ungāru valoda, itāļu valoda | |||||
Etniskās grupas | 83% slovēņi, 2% serbi, 2% horvāti, 1% bosnieši, 12% citi un nenorādīti | |||||
Valdība | Parlamentāra republika | |||||
- | Prezidents | Nataša Pirca Musara | ||||
- | Premjerministrs | Roberts Golobs | ||||
Neatkarība | ||||||
- | No Austroungārijas Impērijas, izveidojot Slovēņu, horvātu un serbu valsti | 1918. gada 29. oktobrī | ||||
- | No Dienvidslāvijas | 1991. gada 25. jūnijā | ||||
Iestāšanās ES | 2004. gada 1. maijā | |||||
Platība | ||||||
- | Kopā | 20,273 km² (153.) | ||||
- | Ūdens (%) | 0,7 | ||||
Iedzīvotāji | ||||||
- | iedzīvotāji 2010. gadā | 2 048 951 (145.) | ||||
- | 2002. gada tautas skaitīšana | 1 964 036 | ||||
- | Blīvums | 101/km² (106.) | ||||
IKP (PPP) | 2010. gada aprēķins | |||||
- | Kopā | $56 314 miljardi | ||||
- | Uz iedzīvotāju | $28 030 | ||||
Džini koef. (2007) | 28,4 (zems) | |||||
TAI (2010) | ▲ 0,828 (ļoti augsts) (29.) | |||||
Valūta | Eiro (€)3 (EUR ) | |||||
Laika josla | CET (UTC+1) | |||||
- | Vasarā (DST) | CEST (UTC+2) | ||||
Interneta domēns | .si4 | |||||
Tālsarunu kods | +386 | |||||
1Kā noteikts Slovēnijas Republikas ģerboņa, karoga un himnas noteikumos ("Zakon o grbu, zastavi in himni Republike Slovenije ter o slovenski narodni zastavi") kopš 1994. gada un publicēts Slovēnijas Nacionālās asamblejas tīmekļa vietnē. 2 Itāļu valoda un Ungāru valoda ir atzītas par oficiālām valodām atsevišķos reģionos. 3 Līdz 2007. gadam: Slovēnijas tolārs. 4 Arī .eu, kopā ar citām Eiropas Savienības dalībvalstīm. |
Eiropas Savienības, Eirozonas, Šengenas līguma, NATO un OECD dalībvalsts. Pēc iekšzemes kopprodukta uz vienu iedzīvotāju tā ir visattīstītākā no bijušās Dienvidslāvijas valstīm.
Kulturāli Slovēnija vienmēr bijusi kā robeža starp dažādām citām Eiropas kontinenta tautām. Tās teritorijā saskaras četrās dažādās valodu saimēs — slāvu, ģermāņu, romāņu un somugru — ietilpstošo tautu intereses. Pēdējo desmitgažu laikā iedzīvotāju nacionālais sastāvs ir kļuvis daudzveidīgāks. 2002. gadā aptuveni 83% valsts iedzīvotāju bija slovēņi, pārējie — imigranti no bijušās Dienvidslāvijas valstīm.
Lai arī Slovēnija ir sekulāra valsts, visizplatītākā reliģija valstī ir katoļticība, kas ir atstājis būtisku ietekmi uz mūsdienu Slovēnijas kultūru un identitāti. Otra izplatītākā reliģija ir islāms, kam pievērsušies 2,4% valsts iedzīvotāju.
Vēsturiski mūsdienu Slovēnijas teritorija ietilpusi dažādu valstisku veidojumu sastāvā, ieskaitot Romas impēriju, Svēto Romas impēriju, kā arī Hābsburgu valdījumus. Pēc Austroungārijas sabrukuma ietilpa 1918. gadā dibinātās Serbu, horvātu un slovēņu karalistes, no 1929. gada Dienvidslāvijas karalistes teritorijā. Otrā pasaules kara laikā Slovēnijas teritoriju okupēja un anektēja vairākas valstis — Vācija, Itālija, Ungārija un Horvātija. Pēc kara beigām Slovēnija ietilpa DSFR sastāvā. 1991. gada 25. jūnijā tā pasludināja neatkarību no Dienvidslāvijas. Latvijas valdība Slovēnijas neatkarību atzina 1991. gada 29. augustā. Šajā pašā dienā Slovēnija atzina Latvijas neatkarību. Diplomātiskās attiecības nodibinātas 1991. gada 30. septembrī.
Tagad Slovēnija ir parlamentāra republika. Latvijas un Slovēnijas divpusējās attiecības ir ļoti labas un aktīvas, veiksmīgi norit sadarbība tieslietu un iekšlietu, aizsardzības, kā arī kultūras jomās.
Slovēnija ir vienīgā Dienvidslāvijas valsts, kas atdalījusies no šīs valstu savienības bez liela kara. Tas varēja notikt tikai tāpēc, ka slovēņi jau Dienvidslāvijas laikā jutās samērā neatkarīgi. Viņiem ir sava kultūra un labi attīstīta saimniecība. Slovēnijā dzīvoja tikai 7% no Dienvidslāvijas iedzīvotājiem, toties lielvalsts budžetā tā ienesa ¼ daļu no ienākumiem.
Slovēnijā vienlaikus ir spēkā vairāki iedalījumi: valsts tiek iedalīta 12 statistiskos reģionos, kuri galvenokārt savāc statistiku, 10 vēlēšanu apriņķos, 58 valsts administratīvajās vienībās (kuras atbild par lietām, kas pārsniedz pašvaldību kompetenci) un 212 pašvaldībās (kopš 2011. gada).
Kopš 1992. gada, kad tika dibināta Slovēnija, šīs valsts sportisti ir ieguvuši 52 medaļas olimpiskajās spēlēs, no tām 12 medaļas ir zelta.
Līdzīgi kā daudzās citās Eiropas valstīs, Slovēnijā populārākais sporta veids ir futbols. Slovēnijas futbola izlase ir piedalījusies 2000. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2002. un 2010. gada FIFA Pasaules kausos.
Lielu popularitāti ir guvuši arī hokejs un basketbols. Slovēnijas basketbola izlase 2017. gadā uzvarēja Eiropas čempionātā. Slovēnijas hokeja izlase regulāri ir spēlējusi Pasaules čempionātos.
This article uses material from the Wikipedia Latviešu article Slovēnija, which is released under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 license ("CC BY-SA 3.0"); additional terms may apply (view authors). Saturs ir pieejams saskaņā ar CC BY-SA 4.0, ja vien nav norādīts citādi. Images, videos and audio are available under their respective licenses.
®Wikipedia is a registered trademark of the Wiki Foundation, Inc. Wiki Latviešu (DUHOCTRUNGQUOC.VN) is an independent company and has no affiliation with Wiki Foundation.